19 miljoonaa tarjottu. 20 miljoonaa puntaa.
20. Täällä tarjotaan 20 miljoonaa.
21 miljoonaa. Jälleen käytävän puolella.
On eräs Rembrandtin maalaus.
Sen nimi on "Myrsky Galilean merellä".
Hän on siinä mukana.
Vanha Rembrandt on maalauksessa.
Hän on myrskyn keskellä ja katsoo suoraan kohti.
Mutta häntä ei voi nähdä.
Häntä ei näe, koska maalaus on varastettu.
Monia maalauksia on varastettu. Ne ovat yhä kateissa.
"Pride Of Lions", tässä vasemmalla puolellani. Kiitos.
Aloitetaan tarjoukset tuhannesta guineasta.
Aikoinaan kuka tahansa pystyi varastamaan maalauksen.
Ei tarvittu asetta.
Tarvittiin vain voimaa ja uskallusta.
Ja se...
... siitä.
Mutta ei enää. Ne ajat ovat takana.
Alalla ei ole varaa kärsiä suuria iskuja. Nyt on toimenpiteitä,
varotoimia ja turvallisuusmääräyksiä.
Nyt on toimintaperiaatteet.
On laukkutarkastukset, magneettiset hälyttimet, äänettömät skannerit,
röntgenlaitteet ja kamerat.
On myös harjoitukset. Meille sanotaan heti alussa...
Älkää yrittäkö olla sankareita.
Tämä on ryöstö!
Mikään taideteos ei ole ihmishengen arvoinen.
Se on järkevä neuvo. Mikään taideteos ei ole ihmishengen arvoinen.
Mutta
jos tapahtuu jotain,
meidän on vietävä arvokkain esine
tai esineet turvaan.
Eli nopeasti käytettävään jättöpaikkaan,
ajastetulla lukolla varustettuun holviin.
Ei voi oikeastaan tehdä muuta.
Nauttikaa huutokaupasta.
Jos haluaa päästää ihmisiä sisään ja tarjoamaan...
Kun yrittää kaupata tilaisuuden tähteä 25 miljoonalla punnalla,
asiakkaat on saatava tarjoamaan.
650000 puntaa.
Myyty numerolle 88. Onneksi olkoon, rouva.
Hyvät naiset ja herrat,
pidämme nyt lyhyen tauon.
Kun jatkamme, päämeklarimme Francis Lemaitre
johtaa huutokauppaa, jossa myydään Goyan "Witches in the Air".
Kiitos paljon.
Ilmoitamme poliisille suurista huutokaupoista,
ja meillä on puoli tusinaa ukrainalaista entistä merisotilasta
autossa ulkona kuulemma siltä varalta, jos tulee ongelmia.
Simon, tuletko sinä? Aloitan kohta.
HÄVISIT
Selvä.
No niin.
Kun me parannamme peliämme, niin tekevät rikollisetkin.
He eivät toimi enää valmistautumatta. Meillä on varotoimet, heillä suunnitelmat.
He tutkivat ja tarkkailevat asioita. He huomaavat kameramme, skannerimme
ja ukrainalaiset entiset merisotilaat, mutta jotkut asiat eivät muutu.
Siinä tarvitaan yhä voimaa ja uskallusta.
Hyvää päivää, arvoisa yleisö. Tervetuloa Delancy'siin.
Meillä on suuri kunnia myydä Francisco de Goyan upea maalaus
"Witches in the Air".
Goya, modernin taiteen isä
ja ensimmäinen suuri ihmismielen kuvaaja.
Aloitetaan tarjoaminen viidestä miljoonasta punnasta.
Kiitos. Viisi miljoonaa puntaa. Avaustarjous.
5,5 miljoonaa. 6 miljoonaa.
Täällä keskellä 10 miljoonaa puntaa.
11 miljoonaa käytävän puolella.
12 miljoonaa. 13 miljoonaa.
17 miljoonaa. Kiitos. 18 miljoonaa.
19 miljoonaa. Huono tuuri. 20?
21 miljoonaa puntaa. Ei mitään kiirettä.
22 miljoonaa. Kiitos.
Puhelimessa tarjotaan. 26 miljoonaa. 26 puhelimessa.
27, rouva käytävän puolella.
- Pienikö? - Pieni.
27,5 miljoonaa.
Viimeinen tilaisuus. Vasara heilahtaa.
Myyn sen hintaan 27,5 miljoonaa puntaa.
Myyty. Numero 104.
Maahan!
Kaasua!
Kaikki ulos!
Menkää heti ulos! Äkkiä!
Kaasuhyökkäys.
Huomio. Huomio.
Poistukaa rakennuksesta.
Älkää käyttäkö hissejä.
Menkää lähimmän hätäuloskäynnin luo.
Kun se lopulta tapahtuu,
silloin ei saa hätääntyä.
Pitää noudattaa harjoituksissa sovittua toimintamallia.
Jos olosuhteet sallivat,
muista, että vain jos...
Jos tapahtuu
jotain,
arvokkain esine tai esineet
on vietävä turvaan.
Seis.
Mene taemmaksi.
Muista, älä yritä olla sankari.
Laske se.
Mikään taideteos ei ole ihmishengen arvoinen.
Ei, ei...
Älä.
Halvatun idiootti!
Riz, mentiin.
Hyvää päivää, hoitaja.
Miten voitte?
Hyvin.
Oletteko ollut ylhäällä?
- Kävellyt? - Olen kävellyt ja kaikkea.
Tiedättekö, kuka olette?
Luulisin niin.
Miltä kotiinlähtö tuntuu?
Oikein hyvä! No niin, tulkaapa. Lähdetään.
Kiitos.
Ei jumalauta!
Voi hyvä ihme.
Haloo?
Hei, Simon. Franck haluaa tavata sinut.
Missä se on?
En tiedä. Olen pahoillani, Franck.
Sinä varmasti veit sen ja laitoit jonnekin.
- Niin varmasti. Tiedän... - Veitkö vai et?
En muista! Sain iskun päähäni.
Muistat siis sen?
Niin. Päässäni oleva iso arpi muistuttaa siitä.
Mitä oikein odotit?
Kävit kimppuun. Minulla oli kivääri. Suunnitelma oli yksinkertainen.
Sinun piti vain ottaa maalaus ja tuoda se minulle.
Tiedän sen.
Missä se on?
En tiedä. En minä muista.
Olen pahoillani. En muista.
Franck!
Vai muka muistinmenetys. Se on puppua.
Eikä ole.
Se ei onnistu.
- Mitä tarkoitat? - Hän ei muista.
Miten niin päättelit?
Katso häntä. Jos hän tietäisi, hän olisi jo kertonut sen.
Hei.
Kuules.
Minun pitäisi tappaa sinut.
Mikset tapa?
Lopeta kärsimykseni.
Sitten
voit etsiä sen kirotun maalauksesi.
Riz.
Anna hänelle ruokaa.
Hänen aivonsa eivät ole vaurioituneet yleisellä tasolla, mutta ehkä pikkutasolla.
Emme tiedä. Muistot voivat palata, ehkä eivät.
Teidän on vain odotettava.
- Eikö ole mitään hoitokeinoa? - Muistamiseen? Ei. Paitsi aika.
Onko jotain lääkettä?
- Muistinmenetykseen ei ole lääkitystä. - Entä jokin muu hoitokeino?
Tässä.
Valitse yksi.
Hypnoosi?
Hän arveli, että se saattaisi auttaa.
Mitä sanon hänelle? Että kadotin varastamani taulun?
- Keksi jotain. - Entä jos se ei onnistu?
Ei onnistu?
Simon...
Ei onnistu?
Hyvä on.
Tuo.
- Miksi hän? - En tiedä. Pidän nimestä.
Hyvä on.
Kävelet avaran tilan yli.
Sellaisen paikan, joka sai sinut joskus paniikkiin.
Olet Cape Canaveralissa, ja olet päälennonjohtaja.
Raketti on valmiina laukaistavaksi, ja vaikka olet jännittynyt,
et laukaise rakettia ennenaikaisesti.
Katsot, kun hämähäkki lähtee verkosta
ja ryömii lattian poikki kohti sinua.
Olet yhdeksän kilometrin korkeudessa ilmassa.
Täydellisesti toimivien suihkumoottoreiden ääni
saa mielesi rauhalliseksi, koska tiedät...
...että sinulla ei ole nälkä
ja että tuntemasi stressi ja yksinäisyys...
...näet, kun pallo vierii nurmikon yli ja katoaa reikään.
Selvä... Nimeni ei ole Simon Newton vaan David Maxwell.
En löydä auton avaimia.
Lopeta tuo. Lakkaa naputtamasta sitä. Sano nimesi.
Selvä.
- Nimeni on David Maxwell. - Valmista on.
Ihan totta. Entä jos puhun liikaa?
Herätämme sinut.
Herra Maxwell?
- Herra Maxwell? - Se olen minä. Anteeksi.
Onko jokin vikana?
Ei tietenkään.
- Olen Elizabeth Lamb. - Olen... herra Maxwell.
Olkaa hyvä.
Selvä.
Tulitte siis etsimään autonne avaimia?
Tulin.
Ne ovat täällä.
- Kunpa olisivatkin. - Ripustakaa takkinne.
Istukaa.
Onko teitä hypnotisoitu aiemmin?
Ei.
Ei ainakaan muistaakseni.
Olette kai yrittänyt muistaa, minne laitoitte avaimet?
Olen kokeillut kaikkea, mutta turhaan.
Toki.
Älkää ponnistelko tänään.
Istukaa vain.
Sulkekaa silmänne.
Me siis aloitamme.
Ajatelkaa jotakuta muuta.
Jotakuta, joka voisi tehdä sen puolestanne.
Toinen mies.
Teidän kaltaisenne, mutta ette te.
Keskittykää häneen. Antakaa hänen ottaa valta.
Onko hän siellä?
- On. - Onko hän jo hypnoosissa?
Tahdotteko antaa hänelle nimen?
Simon.
Simon Newton.
- Hommaa hänet pois. - Ei, ei.
Simon, tervetuloa istuntoon.
Kiitos. On todella mukavaa olla täällä.
Rentoudu, Simon.
Pidän äänestäsi.
Mielesi alkaa ajatella.
Ajattele avaimia. Tunnet ne kädessäsi.
Niiden muodon. Metallin.
Näet värin.
Sininen.
Ne ovat sinisessä avainrenkaassa.
Mielesi alkaa ajatella sitä hetkeä, kun muistit ne viimeksi.
Yritän kävellä.
Ne ovat taskussani.
Kuvittele ne taskuusi,
niin kuin ne olivat, ennen kuin otit ne pois
ja laitoit ne jonnekin.
Turvalliseen paikkaan,
josta voit oikealla hetkellä
etsiä niitä, ja ne ovat siellä.
Missä sanoit niiden olevan?
Vaatekomerossa.
Mitä vaatekomerossa on, Simon?
Se...
Anteeksi.
Hypnotisoitiinko minut?
Ei. Löysit vain autosi avaimet.
Päästä minut sinne.
Anteeksi. Ajattelin maalausta. Hän toisti sanaa "avaimet".
Se siitä sitten. Se ei onnistu.
Se nainen sai nimen selville hetkessä
ja löysi auton avaimet.
Hän löytää Simonin mielessä olevan.
Sanonko taas kadottaneeni avaimet?
Olet terävä tyyppi.
Järjestit tämän sotkun, joten keksi, miten tästä päästään.
Ja varmista, että se onnistuu.
Huutokaupparyöstön sankari kriittisessä tilassa
Hei! Saakelin jalankulkijat.
St. Pancrasiin, kiitos.
Poliisi kuulustelee huutokaupan johtajaa
Ei tietoa Witches in the Airin olinpaikasta
Luulet kai, että kyttään sinua.
En. Sinulla on varmaan ollut vain paljon paineita.
En tullut tänne löytääkseni avaimet. Löysin ne. Kiitos.
Etsin jotain vähän enemmän
henkilökohtaista. Ja...
En voi kertoa, mitä se on.
Se ei ole pornoa, lupaan sen.
Minun on löydettävä se.
Hypnoosi on sopiva apukeino. Minun ei tarvitse tietää, mikä se on.
Sulje silmäsi ja kuvittele olevasi hississä.
Leveässä hississä, jossa on samettiseinät ja paksu matto.
Kun ovet sulkeutuvat,
silmäluomesi alkavat tuntua painavilta.
OLETKO PULASSA?
Kun silmäluomesi tuntuvat raskaammilta ja hissi alkaa mennä alaspäin,
tajuat, että tämä on rentoutumisen hissi.
KUUNTELEVATKO HE?
Olet kolmannessa kerroksessa. Menet alaspäin.
Voisit lähteä pois, mutta haluat jatkaa matkaa
yhä syvemmälle.
Syvemmälle.
KUINKA MONTA?
Syvemmälle rentoutuneeseen tilaan.
Tuntuu, että et ehkä halua lähteä koskaan pois.
Täällä on hyvin turvallista.
Hyvin mukavaa.
Hyvin levollista.
En halua enää puhua Simonille.
Tahdon puhua niille, jotka kuuntelevat ja jotka tekevät hänelle pahaa.
Voi helvetti.
VOIN AUTTAA SINUA.
Tunnetko olevasi turvassa?
- Turvassa? - Niin.
En usko, että teet minulle pahaa.
Olet oikeassa. Ehdottomasti.
Siinä ei olisi järkeä. Mutta olemme sellaisia, eikö niin?
Me kaikki toimimme joskus tyhmästi ja järjettömästi.
Se johtuu kai tuntemattoman pelosta.
Meitä on neljä, mutta pelkäämme sinua.
Teidän ei tarvitse pelätä.
Se on hyvä kuulla.
Simon on epätavallinen potilas.
Hän siirtyy transsiin ja siitä pois hyvin helposti.
Mutta
hänen mielessään on paljon kaikenlaista.
Pelkoa, katkeruutta, vihaa.
Miksi hän teki sen?
- Varmaankin ahneuden takia. - Vaikuttaako hän ahneelta?
Kaikki ovat ennen pitkää.
Simon halusi maalauksen.
Itselleenkö?
Hän ei tehnyt sitä jonkun muun puolesta.
Oletko aivan varma?
Älä viitsi.
Voitko tehdä sen?
Hypnoterapia tehoaa.
Mutta?
Vain, jos sovimme kumppanuudesta.
Hyvä on.
Löytäjän palkkio on kolme prosenttia.
Se ei riitä.
Näetkö nyt, mitä tarkoitan?
Raha ei ole pääasia. Minulla on oltava yhtäläinen asema,
muuten Simon ei kunnioita minua.
Jos tahdot edistyä,
sinun on voitettava halusi olla päällepäsmäri.
Hypnoterapiassa muutetaan ei-toivottua tai häiritsevää käytöstä.
Simonin tapauksessa ei-toivottu käytös on unohtaminen.
- Tekeekö hän sen tarkoituksella? - Ei niin kuin sinä tarkoitat, Dominic.
Salaamme asioita, mutta salaamme niitä eniten itseltämme.
Sanomme sitä unohtamiseksi.
No niin, Simon...
Sulje silmäsi.
Selvä.
Ajattele sitä, kun olet kotona.
Koti on paikka, jossa tunnet olevasi turvassa.
Jossa hallitset tilanteen.
Tunnet olosi virkistyneeksi ja iloiseksi.
Kun ovikello soi,
innostut kovasti.
- Haloo? - Paketti Simon Newtonille.
Olen tulossa.
Hei, postinkantaja. Kiitos paljon.
Olet jännittynyt,
mutta pysyt rauhallisena,
sillä tiedät, että se ei ole tavallinen paketti.
Sen paketin sisällä
on muisto, jota olet odottanut.
Tiedät, että kun avaat paketin, saat selville, mitä teit sinä päivänä
ja mitä teit maalaukselle. No niin.
Et kiirehdi,
kun avaat sen.
Et pidä kiirettä,
sillä on suuri askel päästä näin pitkälle.
Hitaasti,
jotta et vahingoita sisältöä,
avaat sen.
- Franck, voinko? - Selvä.
Oletko kunnossa?
Voin hyvin.
Miten tapasit heidät?
Riz...
Ostin huumeita Riziltä.
Siitä se alkoi. Mutta tarvitsin rahaa.
Mitä varten?
Oli pelivelkoja.
Minä olin... olen
riippuvainen
uhkapeleistä.
Olin taitava pelaaja.
Mutta en tarpeeksi hyvä.
Ja kun ei ole tarpeeksi hyvä, ei ole ollenkaan hyvä.
Ei sillä tasolla.
Yritin kaikkea päästäkseni siitä.
- Olisi pitänyt kokeilla hypnoosia. - Niin.
Ehkä ensi kerralla.
Tein saman kuin kaikki huonot uhkapelurit.
Lainasin lisää ja pelasin suuremmilla panoksilla toivoen,
että onneni kääntyisi.
Kun niin ei käynyt,
hätäännyin.
Olen velkaa monille
ja monella tapaa rahaa, jota minulla ei ole.
Eikä tule koskaan olemaan.
Se maalaus tuli myytäväksi.
- Se kirottu maalaus. - Pidätkö uhkapeleistä?
Lyön vetoa minkä vain summan haluat,
että saan myytyä tämän syyshuutokaupassa yli 25 miljoonalla.
Punnalla.
Sisäpiirikeikka kuulostaa naurettavalta, mutta se tuntui olevan ratkaisu.
En tuntenut ketään rikollista. Arvelin Rizin tietävän. Hän toi minut tänne.
Hän esitteli minut Franckille.
Franck hoiti velkani vastineeksi taulusta.
Olen hänelle velkaa paljon.
En tiedä, mitä teen.
Hän pelkää, että kun hän muistaa sen, tapatte hänet.
- Naurettavaa. - Onko?
Puhutaanpa tappamisesta. Oletko tappanut ketään, Dominic?
Olen, Irakissa. Tapoin montakin.
Mutta kun ampuu tykillä, ei koskaan näe, keitä on...
Nate.
- Oletko tappanut ketään? - Määrittele "tappanut".
Juuri tuon takia hän ei avaudu.
Hänen käyttäytymisensä ei ole häiriytynyttä vaan loogista.
Se on silkkaa itsesuojelua.
Miksi muuten hän olisi huijannut teitä?
Mitä sitten ehdotat?
Miten saamme hänen olonsa turvallisemmaksi?
Ihannetapauksessa hän tappaisi teidät kaikki.
- Sekö tepsisi? - Ihanneoloissa.
Todennäköisesti.
Hyvä on, mutta oletetaanpa, että se ei tapahdu.
Mitä sitten?
Hänen on nähtävä teidät heikkona ja alttiina suurimmalle pelollenne.
Puppua. Ei onnistu.
Hänen on tiedettävä, että olette haavoittuvia.
- Jos ehdotat, mitä luulen... - Olen ammattilainen.
- En aseta teitä vaaraan. - Ei missään nimessä.
Seuraava ääni, jonka kuulette, on Simonin.
Hän sanoo sanan, jonka olen varannut teitä varten.
Kun hän sanoo sen,
vajoatte omaan pelon maailmaanne,
josta vain hän voi tuoda teidät takaisin.
Mansikka.
Simon.
Sano se!
Mansikka.
Tuo oli uskomatonta.
Oletko kunnossa?
Olen. Miten niin?
Hän ei tiedä.
Anteeksi.
Pesenkö selkäsi?
Miten sinä?
No, minä...
Olin aikoinaan...
No niin.
Se poika tuntee varmaankin nyt olonsa turvalliseksi.
- Jotta muistaa asian. - Uskon niin.
Nyt etenemme. Hyvä juttu.
Pian saamme maalauksen.
Entä Nate-parka?
Murtuuko hän vielä aina, kun mainitaan pieni marja?
Ei. Hypnoosin jälkeinen suggestio on paljon vaikeampi.
Paljon vaikeampi, mutta niin voi käydä, vai mitä?
Ei tosin kaikkien kohdalla.
Viisi prosenttia ihmisistä, niinkö?
Niin. Heitä voi pitää suggestiolle erittäin alttiina.
Viisi prosenttia.
Kuka olisi uskonut?
Mitä heidät voi saada tekemään?
Kysyn vain. Olen kiinnostunut.
Hyvä on.
Katsotaanpa. Jos henkilö on sopiva,
jos saa otteen hänestä ja pääsee mielen sisälle...
Jos hänet saa valtaansa...
Jos tekee töitä uupumatta, on kärsivällinen
ja toimii oikein,
voi saada hänet tekemään
melkein
mitä tahansa.
Mansikka
Siinä sinä olet,
avokattoisessa autossa.
Ajat Ranskan maaseudulla kauniin nuoren naisen kanssa.
Radiosta kuuluu unohdettu laulu,
aurinko paistaa takananne ja tuulee lämpimästi.
Jokaisen ajamanne kilometrin myötä
huolesi tuntuvat olevan yhä kauempana.
Auringonkukkapeltojen jälkeen tulee näkyviin matala rakennus,
joka on tehty kivestä ja tiilistä.
Naisen mekko, hänen pohkeensa
menevät edellä valtavaan huoneeseen, jossa on maalauksia.
Caravaggion "Adoration".
Cezanne.
Vermeerin "Konsertti".
Van Gogh.
Modigliani.
Manet. Degas.
Ja itse Rembrandt.
"Myrsky Galilean merellä."
Nämä ovat kadonneita maalauksia.
Ne oli varastettu ja tuhottu, mutta nyt ne ovat yhdessä.
Ne ovat aitoja ja turvassa.
Nainen tarttuu käteesi ja vie sinut viimeiseen huoneeseen.
Siellä
taianomaisessa, turvallisessa paikassa
tunnet olevasi valmis.
Tartut pakettiin
ja otat esiin muistosi.
Muiston siitä, mitä sinä päivänä tapahtui. Mitä teit silloin.
Nyt
kun olet turvassa ja rento,
päätät katsoa.
Päätät muistaa.
... 50000 puntaa.
Myyty numerolle 88.
Muistan sen päivän.
Muistan sen. Otan maalauksen.
Kannan sitä edessäni.
Leikkaan maalauskankaan irti partaterällä.
Piilotan maalauksen.
- Jatkan matkaa. - Muistakaa,
että mikään taideteos ei ole ihmishengen arvoinen. Hyvä neuvo.
Yritän muistaa sen. Yrittäkää tekin.
Heitän partaterän pois.
Arvokkain esine tai esineet on vietävä turvaan...
- Franck? - Pysykää kaukana.
Laske se.
Simon...
Hän aikoo katsoa.
Estän sen.
Älä.
Näet turvallisen matkan päästä,
että sinua on lyöty.
Simon?
Simon!
Mutta jatkat katsomista.
Jatkat muistamista.
Minulla on se yhä.
Kun tulen tajuihini, maalaus on yhä minulla.
Nousen ja menen ulos. Kuuluu melua.
Minun on lähdettävä. En voi jäädä maalauksen kanssa.
Sydämeni värisee.
Puhelimeni värisee.
Katson sitä.
Auto melkein ajaa päälleni.
Hän on autossa.
Kuka?
Sinä!
Herrajestas. Oletko kunnossa?
Elizabeth?
En ole Elizabeth. Soitanko ambulanssin?
Minä muistan.
Muistan kaiken.
Voinko viedä sinut sairaalaan?
Voit.
Elizabeth?
- Kiinnitänkö turvavyösi? - Miksi valehtelit?
Mitä?
Sait minut unohtamaan.
- Se on hänellä. - Katsokaa, se on hänellä.
Ehkä minun kannattaisi vain soittaa ambulanssi.
Avaa takkisi. Kuka soitti sinulle?
Anteeksi. Saanko mennä?
Kerro hänelle, minne jätit sen!
Et saa mennä.
- Älä välitä hänestä. - Unohda hänet.
Avaa hänen takkinsa!
Mitä aiot tehdä maalaukselle?
Saa hänet kertomaan, minne hän jätti sen.
Kerro, minne veit sen!
Simon, kuuletko?
Kuulen.
Hyvä. Näetkö sinisen ruudun?
Näen.
Näytän sinulle kuvia.
Tutkimme jokaisen kuvan aiheuttaman reaktion aivoissasi.
Kuvat vaihtuvat,
mutta voit kumota sen ajattelemalla yhtä kuvaa.
Vähiten valittu kuva
karsitaan, kunnes jäljellä on vain yksi.
Mutta aina kun ajattelet tätä kuvaa,
saat sähköiskun.
Mitä useammin valitset sen, sitä suurempi volttimäärä on.
Ymmärrätkö?
Ymmärrän.
Hei.
Nukuin sohvalla. Olin huolissani sinusta.
Näin unta.
Se ei ollut unta.
Olen hyvin,
hyvin pahoillani.
Mikä henkilö on?
Ei kuulu työhöni.
Ei hätää.
Onko pakkomielle jotakuta kohtaan hyvä asia?
Ei ole.
Mutta tunteet jotakuta kohtaan
ovat.
Me olemme
kaiken sen summa, mitä olemme sanoneet, tehneet ja tunteneet.
Kaikki se kietoutuu yhdeksi langaksi,
joka muuttuu ja muistetaan jatkuvasti.
Jotta voit olla oma itsesi, sinun on jatkuvasti muistettava itsesi.
Se on kokopäivätyötä, mutta niin homma toimii.
Kun iskit häntä päähän, se lanka katkesi.
Hän korjaa sitä
väärillä muistoilla ja fantasioilla.
Hänessä on tyhjää tilaa,
joten hän täyttää sen minulla.
Onko hän rakastunut sinuun?
Sitä sanotaan tunteensiirroksi.
En tiedä, mitä voisin sanoa...
...nyt.
Hyvä on. Mutta missä se maalaus on?
Siellä, missä se on ollut koko ajan.
Mutta nyt sinä olet ongelma.
Niin.
Mutta saatan myös olla ratkaisu.
Jos epäröit, kokeile jotain perinteistä.
Perinteistä? Kävisikö tämä?
Huvittaisiko sinua
lähteä kanssani ulos?
Aiotko naida häntä?
Naitko häntä, jotta hän muistaa?
Se ei ole tavanomaista, mutta näissä olosuhteissa...
- Hae minut kahdeksalta. - Minne haluat mennä?
Saat valita. Ihan sama.
Kahvia on tulossa.
- Hyvä on, mutta laita mikrofoni. - Älä ole naurettava.
Voit pitää loput. Kiitos.
En pidä ajatuksesta, että olet yksin hänen kanssaan.
En ole itsekään kovin innoissani siitä.
Jos keksit toisen keinon käsitellä tuota pakkomiellettä,
haluaisin kuulla sen.
Hyvä, että sait valita paikan. Tämä on hieno.
Niin on. En ole käynyt täällä vähän aikaan.
Kiitos paljon.
- Mitä suosittelet? - Minä...
...otan yleensä pihvin, mutta se on vale.
En syö yleensä pihviä.
En ole aiemmin ollut täällä.
Simon, tarvitset terapiaa.
Olen ollut hieman sekaisin viime aikoina.
Kuvittelin käyneeni täällä aiemmin.
Olin aivan varma, että olin tavannut tuon tarjoilijan.
- Mitä sitten tapahtuu? - Jos annan hänelle haluamansa,
hän on vallassani.
Sen jälkeen hän antaa minulle, mitä haluan,
- mitä me haluamme. - Noin vain?
Hän ei saa todellisuudessa sähköiskuja.
Hän vain uskoo niin.
Tässä. Pysähdy vasemmalle. Kiitos.
Asun tässä.
Sopiiko?
- Ei se mitään. - Selvä. Mukavaa illanjatkoa.
Tuli ongelmia. Hän on mustasukkainen.
Mustasukkainen?
Minun takianiko? Söpöä. Ja siksi hän ei tahdo maata kanssasi.
Asia on monimutkainen, mutta niin hän sanoi.
- Mistä hän sai sen päähänsä? - Kysy itse.
Onko se nyt minun vikani?
En syyttele ketään.
Syyttelet aina. Et voi tehdä jotain tämän tai tuon takia.
On aina jokin syy, mutta se ei ole koskaan vikasi.
"Se on kumppanuutta."
"Hänen on kunnioitettava minua." "Hänen on tunnettava turvallisuutta."
"Näytetään hänelle pelkomme."
"Ihanneoloissa hän tappaisi meidät kaikki."
Ihannetilanteessa hypnotisoisit hänet,
järjestäisit maalauksen minulle ja lakkaisit tuhlaamasta aikaani.
Odota.
Jessus!
- Jukolauta. - Täällä Nate. Meidän on puhuttava.
Tule sisään.
En saa koskaan unohtaa,
että olet rikollinen.
Onko sinulla poikaystävä?
Kysytkö sitä nyt?
Ei ole.
Olen sinkku.
Miten se on mahdollista?
Minulla oli suhde miehen kanssa,
joka oli väkivaltainen.
Suhde on loppu.
Tiedätkö, missä hän asuu?
Olet hyvin ystävällinen,
mutta ei tarvitse.
Sinun pitäisi kostaa.
Vihastua.
Vihastunut on uhri.
Olen jo päässyt siitä yli.
Se on ainoa oikea voitto.
Miksi sitten teet tämän?
Koska se on vaihtelua.
Jos joutuisit hoitamaan liikalihavuutta
ja paniikkihäiriöitä,
ymmärtäisit, miksi tämä viehättää.
Voinko kertoa jotain?
Mieluummin ei.
Kun nukkumatti sut uneen saa
Kuka onkaan sun luona?
Hei.
Kuule, minä...
Minä...
Voitko...
Voitko tavata minut uudelleen?
En aikonut sanoa ihan noin, mutta...
Tiedäthän...
Kyllä kai se käy.
Hyvä.
Ole varovainen.
Kun kuva vahvistuu ja selkenee,
näet, mitä hän teki sinulle.
Näet ne kamalat asiat, joita hän teki. Mutta samalla
jokaisen iskun myötä
sinusta tulee määrätietoisempi kuin koskaan.
Tiedät, että voit
muuttaa elämääsi ja jatkaa eteenpäin.
Et anna tämän määrittää itseäsi.
Et anna muiston satuttaa itseäsi
samalla tavalla kuin itse teko satutti.
Simon?
- Tämä kuuluu suunnitelmaanne. - Mitä ihmettä puhut?
Te kaksi.
Aiotte saada sen irti minusta ja päästä minusta eroon.
- Simon, rauhoitu. - Miten kauan olet nainut Franckia?
- Mistä sait tuon päähäsi? - Mutta se on totta.
Tiedät, ettei ole.
Miksi Nate valehtelisi sellaisesta?
Hän haluaa päästä eroon Franckista ja saada taulun itselleen.
En usko tuota!
Mitä et usko? Sitäkö, että ihmiset ovat ahneita? Aikuistu vähän!
Olet keksinyt kaikenlaisia tekosyitä olla koskettamatta minua.
Nyt kun se hetki on koittanut, käytät jotain hullua kuvitelmaa...
Odota.
Tiedän, mitä haluat.
Minun on tehtävä jotain.
Miten tiesit?
Sinä kerroit.
Sulje silmäsi.
Simon.
Rentoudu.
- Tiedätkö, missä se on? - Ehkä.
Kerroitko jo hänelle?
- Haluatko puhua? - Haluan. On sen aika.
No niin...
Simon.
Kaikki ovat paikalla. Haluatko kertoa sen?
- Haluan. - Hyvä.
Haluan todella.
- Anteeksi. Hermostuttaa. - Älä nyt. Ei mitään hätää.
Voinko käydä...
- Toki. - Palaan pian.
- Miten kauan tämä vie? - Ei hätää. Pyysin häntä odottamaan.
Hän valehtelee, aivan varmasti.
Parasta, ettei valehtele.
Älä huoli. Jos hän valehtelee, tapamme hänet.
Emmekö tapa hänet joka tapauksessa?
Totta.
Hitto!
Saakeli.
- Haloo? - Minä tässä.
Simon?
- Missä olet? - Franckin luona.
Jessus. Mitä sinä siellä teet?
- He aikovat tappaa minut. - Eihän.
Olit oikeassa. He aikoivat koko ajan tehdä niin.
Etkö tajua? Tämän takia minun piti piilottaa maalaus.
Rauhoitu.
- Missä olet nyt? - Käytävällä. Ovet ovat lukossa.
Kaikki ovet ovat lukossa.
Mene yläkertaan Franckin makuuhuoneeseen.
Siellä on uima-allas
ja käytävä.
- Näetkö yöpöydän? - Näen.
A vaa sen laatikko.
Ei, alempi.
- Onko siellä ase? - On.
- Voitko käyttää sitä? - En tiedä.
En ole koskaan käyttänyt.
- Soitanko poliisille? - Älä.
Näin on parempi.
Elizabeth?
Niin?
Kerron sinulle jotain.
Oletko valmis?
Minä muistan.
Muistan, minne laitoin sen.
- Ei tarvitse kertoa. - Ei, minun täytyy.
Emme ehkä tapaa enää.
Minun on kerrottava, missä se on.
Kerro nyt.
Se on punaisessa Alfa Romeossa parkkiluolassa Marble Archissa.
Olet rakas.
Sinä myös.
Älä.
Rauhoitu. Olet käsittänyt kaiken väärin.
Hän käyttää sinua hyväkseen niin kuin käytti meitä.
Hän on käyttänyt sinua hyväkseen alusta asti.
Elizabeth?
Minne hän lähti?
Älä päästä häntä karkuun. Ei kaiken jälkeen.
Tiedän, Franck.
- Tiedän, mitä aioit tehdä minulle. - Hän sai sen päähäsi.
Hän ei palaa. Kun hän saa sen, hän häipyy!
Jos olisin tahtonut tappaa sinut, miksi elät?
Koska hän rakastaa minua ja minä rakastan häntä!
Hän ajattelee sinusta noin.
Tämä on aseeni. Se on tyhjä. Hän vei sen asunnostani.
Minne hittoon luulet meneväsi?
Hoidan tämän.
No niin.
Kuka tietää?
- Tuo nainen. - Anna hänen olla.
Simon löysi sen ensimmäisellä kerralla,
kun tuli luokseni.
Muistatko?
Luulit löytäneesi auton avaimet.
Olit oikeassa. Se on siellä.
- Autossa. - Pengoin auton. Maalaus ei ole siellä.
Ei hänen autossaan vaan toisessa autossa.
Punaisessa.
- Missä se on? - Voin näyttää.
Voin näyttää sen.
Vie hänet pukeutumaan.
Hae se. Ota Simon mukaasi.
- Mitä tämä on? - Kiitä onneasi, että olet vielä mukana.
Hae se.
Tuo se tänne. Vahdimme häntä. Lupaan sen.
Sano jotain.
Nuo vain hempeilevät.
Tuo nainen ei anna periksi.
Hae se, pomo.
Kiitä onneasi, että olet vielä mukana.
- Otatko juotavaa? - Otan. Kiitos.
Franck.
Näetkö, mitä hän antoi minulle?
Hän ajattelee minusta noin.
Voi luoja!
- Älä. En koskenut häneen. - Odota.
Hitto!
Sinä tiesit.
Sinä...
Apua!
Sinä tiesit,
mistä pitäisin,
eikö niin?
Auttakaa.
- Hyvä on. - Mene alakertaan!
Ei, ei...
Ole kiltti.
Älä.
Hän voi auttaa meitä. Simon?
Minä pyydän.
- Mene. - Hyvä on.
Tein tyhmästi. Olen ollut ulkomailla.
Olen idiootti. Kaikki on sekaisin, enkä löydä lippua.
Mutta tarvitsen sen auton.
1848 puntaa.
En enää tee tätä virhettä.
Ei täällä.
Franck tietää hyvän paikan, eikö vain?
Saat ajaa. Mene autoon.
Sinä myös. Istu taakse.
Sido kätesi rattiin. Sido se tiukalle.
Tiukemmalle. Noin.
Tahtoisin tietää, mitä tapahtui.
Eikö kaikki ole mieleni sisällä?
Sisälläni on...
...jotain piilossa.
- Mikä se on? - Muisto.
Muisto?
Torjuttuko?
- Niin. - Simon.
Ehkä joitakin asioita ei kannata muistaa.
Älä!
Olet elossa, koska sallin sen, mutta voin muuttaa mieleni.
Minulla on vapaa tahto.
- Eikö olekin? - On.
Hyvä on sitten.
Selvä. Katsotaanpa, onko.
Johdata minut sen luo.
No niin...
Se tapahtuu puolitoista vuotta aiemmin.
Haluat lopettaa uhkapelien pelaamisen.
Kaikki peliin.
Valitset hypnoterapeutin sattumanvaraisesti.
Menet tapaamaan häntä.
- Simon Newton. - Kiitos paljon.
Hei.
- Olen Elizabeth Lamb. - Hei vaan.
- Hauska tavata. - Simon Newton. Hei.
- Istuhan. - Kiitos paljon.
Mistä tahtoisit puhua?
Olen vähän riippuvainen nettiuhkapeleistä.
On minulla kyllä vielä varaa maksaa illallinen ja muuta.
Tulette heti hyvin toimeen.
Hoito alkaa.
Riippuvuutesi on vaikea katkaista ja tarvitaan useampi istunto.
Kippis. Pitäisi skoolata alkoholilla.
Sinusta ja terapeutista tulee läheisiä.
Kaipaan sinua, kun en ole täällä.
Liian läheisiä.
Aloitatte suhteen.
Vahvasti seksuaalisen suhteen.
Pysy siinä.
Nainen tietää, että se on väärin.
Hän ei saisi tehdä niin asiakkaan kanssa, mutta tekee.
Sikstuksen kappelin maalauksissa näkyy paljon lihaa, mutta ei karvoja.
Karvat muistuttavat meitä biologiastamme ja alkuperästämme.
Ilman niitä on tahraton täydellisyys.
Taide kehittyi, kuten pitikin. Oikeastaan se oli Goyan vika.
"Alaston Maja." Sen jälkeen nähtiin karvoitusta.
Niin, se nainen.
Se on modernia taidetta, ei enää täydellisyyttä.
Hei.
Tajusin jo.
Hän tekee takiasi mitä vain.
Sinä rakastut
eräänlaiseen täydellisyyteen.
Sellaiseen, josta pidät.
- Oletko norsu? - En ole.
Ei, on kyse Goyasta.
Se on "Witches in the Air", josta kerroin.
Sitten sinusta tulee omistava.
Epäluuloinen. Pelkäät koko ajan
menettäväsi hänet. Se piinaa sinua.
Sinusta tulee mustasukkainen.
- Kenelle tekstaat? - Anteeksi. Työasia.
Alat uskoa olevasi riippuvainen hänestä.
Että kuolet ilman häntä.
Alat vihata häntä yhtä paljon kuin rakastat häntä.
Eräänä iltana,
kun olet syyttänyt häntä toiseen mieheen katsomisesta...
Pidä suusi kiinni!
Istu. Eivätkö he olekin upea pari?
Voit katsoa häntä. Ihaile tuota näkyä!
- Elizabeth. - Minä lähden.
Hän tietää, että hänen on päästävä pois.
Hänen on lopetettava se, mutta et jätä häntä rauhaan.
Olet sinnikäs.
Pyydät anteeksi. Kirjoitat pitkiä kirjeitä ja vannot, ettet enää tee niin.
Itket, soitat hänelle.
Hän pelkää.
Haluan vain jutella hetkisen.
- Hän pelkää kovasti. - Päästä minut sisään.
Hän tietää, että jos se jatkuu,
kaikki voi päättyä vain yhdellä tavalla.
Hei. Terve.
Tahdon vain pyytää anteeksi ja nähdä, että hyväksyt sen.
Haluan nähdä sen silmistäsi. Sitten jätän sinut rauhaan.
Lopulta
hän tietää, että tapat hänet.
Lopeta! Älä.
- Ei tämä haittaa. - Haittaapas.
Poliisi ei ole kiinnostunut.
Asianajajat neuvovat häntä vaihtamaan nimeä ja asuinmaata,
mutta hän ei tee niin.
Hän kieltäytyy olemasta enää uhri.
Sen sijaan hän ottaa vallan.
Hän vääristää terapiaa,
jota olet vaatinut saada jatkaa.
Simon,
et halua unohtaa uhkapeliä,
vaan minut.
Tahdot unohtaa minut.
Saitko minut unohtamaan?
Hän saa sinut haluamaan, että unohdat.
Sinä unohdat minut.
Unohdat meidät.
Tunnet olosi paljon rennommaksi ja vapaammaksi.
Lähde pois.
Vähitellen, päivien
ja viikkojen kuluessa sinä unohdat.
Soitat harvemmin.
Intohimo laantuu.
Olet myöhässä terapiasta.
Eräänä päivänä et saavu ollenkaan.
Olet vihdoinkin tukahduttanut muistot minusta.
Mutta sinä tiesit.
Tiesit minun palaavan
jonakin päivänä.
Muistisi ei ole tuhoutunut.
Se on vangittu häkkiin.
Jos käyttää riittävästi
voimaa
ja väkivaltaa,
lukko voidaan murtaa.
Muistot palautuvat mieleen.
Eivät täysin.
Eivät kokonaan, mutta riittävästi,
jotta tunnet tulleesi petetyksi.
Se saa sinut vihaiseksi.
Franck!
Miltä hän näytti?
Sinulta.
Luoja. Oletko kunnossa?
Elizabeth.
En ole Elizabeth.
Soitanko ambulanssin?
Minä muistan.
- Muistan kaiken. - Vienkö sinut sairaalaan?
Kun muistot palautuvat mieleen...
Onko kaikki hyvin?
- Kiinnitänkö turvavyön? - Miksi valehtelit minulle?
- Mitä? - Sait minut unohtamaan.
Ehkä minun kannattaisi vain soittaa ambulanssi.
- Päästä irti. - En tahdo, että lähdet.
Et saa lähteä.
Sitten...
Olen pahoillani, mutta en ole Elizabeth.
Muutaman kuukauden päästä palasit.
Herra Maxwell?
Se...
...olen minä.
Onko jokin vialla?
Ei tietenkään.
Olen Elizabeth... Lamb.
Tulitte siis etsimään autonne avaimia? Ne ovat täällä.
Pysähdy.
Annatko avaimet hänelle, Franck?
Se on takakontissa.
Onko se siellä?
Elizabeth, onko se siellä?
Anna anteeksi.
En halua sitä.
En tainnut koskaan haluta.
Ehkä voit kertoa sen minulle joskus.
Ei!
Ei.
Ei, ei...
Sinun ei tarvitse tehdä tätä.
Haluan unohtaa, että sait tämän aikaan.
Ei.
Auta!
TUO SE MINULLE
Tuo se minulle.
Seis!
Oletko kunnossa?
En ole!
Hei!
Voinko kertoa jotain?
Mieluummin ei.
Paketti Le Perelle.
Kiitos.
Hei, Franck.
Se näyttää hyvältä,
eikö vain?
Kun se roikkuu seinällä.
Luulin, että se muistuttaisi liikaa hänestä,
mutta ajattelen sen sijaan sinua.
Tahdot kai, että palautan sen.
Tai myyn sen
ja jaan voiton.
Mutta
tiedät, etten voi tehdä sitä.
Se merkitsee minulle paljon.
Olen tehnyt paljon töitä sen eteen.
Simon, sinä unohdat minut.
Unohdat meidät.
Vaikka olet unohtanut sen, jota rakastat,
pelaat uhkapeliä,
valehtelet, huijaat
ja varastat.
Myyty!
Varastat hänelle maalauksen.
Simon, maalaus
naiselle, jota satutit.
Naiselle, jonka jätit taaksesi.
TUO SE MINULLE
Ehkä jonakin päivänä löydät minut.
Toivon niin.
Mutta jos se on liikaa,
jos toivot, ettemme olisi tavanneet
eikä sitä olisi tapahtunut,
voin saada kaiken katoamaan.
Sinun tarvitsee vain koskettaa ruutua.
Paina tätä kohtaa...
Transsi
... ja kuuntele ääntäni.
Sinä päätät.
Haluatko muistaa, vai...
... haluatko unohtaa?
Tekstitys: Meri Myrskysalmi, DDS